Espais masculins i femenins
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/90_29_hocker_62_web.jpg?itok=RjPu0QCW)
Tamboret, 1903. Adolf Loos. Col·lecció Hummel, Viena. Foto: Gisela Erlacher
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/94._35_img_2799_psyche_web.jpg?itok=LtA58s3n)
Tocador “Psyque”. Al voltant de 1915. Adolf Loos. Col·lecció Hummel, Viena. Foto: Gisela Erlacher
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/99._50_img_2770_web.jpg?itok=TuPfYqVY)
Llibreria giratòria.1910. Atribuïda a Adolf Loos. Col·lecció Hummel, Viena. Foto: Gisela Erlacher
Amb la creació dels interiors, Adolf Loos preserva la intimitat de l’individu de l’esfera pública. Així, la façana exterior és masculina i respon a la moral pública, mentre que l’interior és femení, protegeix la intimitat i és escenari de les vivències pròpies. Els espais interiors, les biblioteques i els despatxos són masculins, i Loos els aïlla del tràfic domèstic de la casa. Els espais més íntims, alcoves o dormitoris, que estan destinats a la sexualitat i la reproducció, són femenins. El contrast entre un despatx i el revestiment sensual del dormitori de la seva primera muller mostra aquesta aproximació entre arquitectura i gènere.
“El primer ornament que va néixer, la creu, tenia un origen eròtic. [...] Una línia horitzontal: la dona jaient. Una línia vertical: l’home penetrant-la. L’home que ho va crear va sentir el mateix impuls que Beethoven, estava en el mateix cicle que Beethoven quan va escriure la Novena.”
Adolf Loos