Tradició i modernitat
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/34_theater_la27_1_2017-09-08_1109353.jpg?itok=fp3S1b48)
Maqueta. Teatre per 4.000 mil persones. Projecte 3. 1912. Adolf Loos. The Albertina Museum, Viena.
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/204_villa_moller_wien_ala902r.jpg?itok=QS4C_arS)
Dibuix. Casa Moller. 1927. Adolf Loos. The Albertina Museum, Viena.
![](https://www.dissenyhub.barcelona/sites/default/files/styles/exhibition_field_thumb/public/exhibition_field/218_looshaus_ala519_0.jpg?itok=6oHDitYg)
Dibuix. Casa a Michaelerplatz, Viena. Adolf Loos. 1909-9011. The Albertina Museum, Viena
Adolf Loos reivindica l’ofici en l’arquitecte i la tradició constructiva, ja que considera que no cal inventar res sinó només construir segons la tradició i les millores tècniques de cada època: “L’arquitecte és un paleta que sap llatí”, afirma. D’aquí l’ús de la columna dòrica o de la piràmide com a base constructiva. A ulls de la postmodernitat és un referent el projecte de seu per a The Chicago Tribune, un edifici amb forma de columna dòrica revestit de granit negre sobre un pedestal cúbic que, il·luminat, sembla un llum.
“Només hi ha una petita part de l’arquitectura que pertanyi a l’art: el monument funerari i el monument commemoratiu. Tota la resta, el que serveix per a un fi, ha de quedar exclòs del regne de l’art.”
Adolf Loos